...uforsvarlig syndig gjennom hele livet.
Herren har sagt til meg,-
- at de åpne portene til helvete,-
- gaper opp vidt og bredt på vår sti.
Ja, flammene-
- av evig fordømmelse-
- er for alltid klar til å gripe tak i våre sjeler.
Vi vet veien til den rettferdige mann.
Ja, vi kjenner bønnene-
- til den rettferdige mann.
Jeg sier til deg at Herren har talt.
Jada, Herren har talt til meg.
Hei.
Mike Enslin. Sjekker inn.
Elskling. Mr. Enslin.
Vi var redd for du ikke kom til å dukke opp.
Det er slik en ære å ha deg her.
- Forferdelig natt der ute. - Om jeg bare kunne få nøkkelen,-
- så kan jeg få slått meg til ro og vi kan snakkes i morgen etter...
Du vil sannsynligvis høre alt om vår spøkende beretning.
Vel, denne trappen her, er hvor piken-
- etter ryktet hengde seg selv i 1860.
- Åh. - Det finns ett bilde!
- Kan vi gjøre dette i morgen? - Vent, vent.
Det er trykt i vår brosjyre.
- Sendte vi en slik til deg? - Øh, sannsynligvis.
- Ser dere henne i vinduet? - Ja, der er hun.
Det er ett foto som en gjest tok i 1986.
I brevet ditt nevnte du at rommene-
- med mest paranormal aktivitet,-
- var på loftet. Kan jeg få ett av de rommene?
Det stemmer, fordi loftet er i tredje etasje-
- som tidligere er tjenerstabens forlegning.
Det sies at alle barna til Sylvia,-
- døde der oppe av tuberkulose.
- Alle sammen? - Gjester har meldt om merkelige lyder.
På slaget 12 ved midnatt har det vært underlige lyder.
Så vårt beste råd er å låse døren din fra innsiden.
- Stemmer ikke det, kjære? - Det stemmer.
Pass nå på å bare lås den fra innsiden.
Det skal jeg.
Så fort som du gir meg nøkkelen.
Jeg bekl... riktig. Har den her.
- Nummer 14, kan ikke overse den. - Vært en lang tur.
- Lykke til. - Ja vel, vi får se-
- hva natten bringer.
Subs by BugKiller© - 2007
Fru. Clark, eieren,-
- sier hun ikke har fått sovet om natten,-
- siden hun tilegnet seg vertshuset og jeg tror henne.
Nei, nei, nei, jeg føler med henne.
Men likevel, eggene Benedict, er deilige,-
- og om du ringer på forskudd, Fru. Clark sier-
- hun vil bake sin berømte melfrie sjokolade kake.
På en Gysende Skala, gir jeg "Gråtende Strand Vertshus" seks hodeskaller.
Faen ta dem, fem skaller.
- Hei. - Åh, hei.
Hvordan går det? Kan jeg hjelpe deg?
Ja, jeg er her for den store begivenhet.
Ja vel. Stilig.
Jeg er Mike Enslin.
Unnskyld?
- Boksignering. - Åh, riktig.
Åh, det er du, ja. Jeg ser likheten, ja.
- Det er ett bra bilde. - Takker.
Greit, vent litt.
Øh... oppmerksomhet, bok elskere.
I kveld har vi den kjente mystikk skribenten-
Michael Enslin
- på Forfatterens Hjørne i kveld.
Han er forfatteren bak bestselger guidene "Hvordan Overleve Spøkelser",-
- øh... med titler som "10 Hjemsøkte Hoteller,"-
- "10 Hjemsøkte Kirkegårder,"-
- "10 Hjemsøkte Fyrtårn."
Det er i kveld, 19:00.
Uansett, jeg likte veldig godt å skrive den,-
- og det er på sett og vis historien om boken.
Håper dere liker den, eller likte den.
Øh, dere vet, hold skrekken i live.
Javel? Noen spørsmål?
Hvor er det mest skremmende sted du noensinne har vært?
Det mest skremmende sted jeg har vært?
Øh, jeg har aldri hørt det spørsmålet før.
Det er en spøk.
Vel, alle disse stedene har veldig fargerike historier.
Øh...
Jeg ville sagt, om jeg måtte velge en,-
- ville jeg sagt Bar Harbor,-
- åstedet for de uhyggelige McTeig bryllupsnatt mordene.
Det er ett intenst sted. Eller kanskje St. Cloud, Minnesota,-
- hvor den gale krigsenken kaster barnet sitt ned i en brønn.
Jeg mener, de har alle mye av... Jeg mener, det er tykt.
- Luften er tykk. - Hva med bankeånder?
Hør, jeg er en bra forsker. Jeg går inn i hver jobb berett og ladd.
Jeg har med EMF måler, full-rekkevidde spektromåler,-
- infrarødt kamera. Jeg mener, hør, ikke noe ville gjøre meg gladere-
- enn å oppleve en paranormal hending,-
- du vet, få ett glimt av det flyktige lyset-
- i enden av tunnelen.
Så du sier at det er ikke noe slikt som spøkelser?
Jeg sier jeg aldri har sett en,-
- men de er imponerende skikket til det beste for desperate hoteller-
- når veiene forsvinner.
Dette har virkelig sporet av. Hvem har en penn?
- Jeg har. - Hvilken?
Øh, men seriøst, Mike, om jeg ønsker å se en ekte levende ånd,-
- hvor er det størst sannsynelighet?
- Garantert? - Ja.
Den hjemsøkte Herregården, Orlando.
Imponerende, takker.
- Forbli skremt. - Takk skal du ha.
Hei, Ray, kan du låse?
Jeg har bandøving i kveld.
Hellige dritt.
Hvilken sten fant du den under?
- Øh, eBay. - eBay, jaha?
Hvor mye gikk den for?
Vel, det var ikke mange som bydde.
Vil nok tro det ja.
- Jøss. - Men det er, øh...
- en utrolig bok. - Åh.
Øh, så... enestående-
- og inspirende og ærlig.
Takker. Hva heter du?
- Øh, Anna. - Greit, Anna.
Kommer du til å skrive en til slik som denne?
Nei, det er en annen fyr.
Øh...-
- kan jeg stille deg ett spørsmål? - Selvsagt.
Øh, forholdet beskrevet i boken-
- mellom faren og sønnen... det er sikkert for personlig,-
- men, øh, det er så ekte og... - Mmm.
- godt-satt opp, og...
- er det ekte?
Nei.
Vel, takk for denne. Jeg setter virkelig pris på det.
Bare en fornøyelse.
Ha det.
- Bra gutt! - Halla, innfødt...
Bare ett lite øyeblikk, Tiffany!
Ja, jeg skal bare knytte det innenfor drakten min her.
Halla, Greg, sjekk ham!
Så du hva som skjedde?
Å, ja.
Går det bra, kamerat?
Hei, puster du?
- Nei! - Seriøst. Som ett hjerteanfall.
Vi har 325. Det er bak her, tror jeg.
Uh-huh.
Denne er det. Underskriv på linjen, vennligst.
Åh, du mener her?
- Ha en strålende dag. - Takk skal du ha.
- Mange takk. - Hei, der, du har vært borte en stund.
- Hei, Jackson, hvordan går det? - Åh, forresten, turisten,-
- jeg leste den siste boken din... den "10 Hjemsøkte Herregårder" saken.
Halla, det var noe skikkelig skremmende.
Stilig.
Senere, kompis.
- Hei. - Hei, hvordan går det?
- Hei. - Bra.
Takker.
Det er søtt.
God aften, Dolphin Hotell.
Hva kan jeg stå til tjeneste med?
Ja, hei, jeg ringer angående rom 1408.
Lite øyeblikk, min herre.
Hva kan jeg hjelpe med?
Ja, jeg vil gjerne bo på rom 1408 vennligst.
Det rommet er utilgjengelig, min herre.
Jeg sa ikke hvilken dato.
Hva med lørdag?
Det er utilgjengelig.
Påfølgende tirsdag?
Utilgjengelig.
Neste måned?
Utilgjengelig.
Neste sommer?
Fabrikkeier hopper fra hotellvindu.
6. desember, 1938.
Noen, hvem som helst, hvor er det en bra Kinarestaurant nær 48?
Jeg må spise lunsj med den idioten fra Random House. Noen?
Sam, Mike Enslin ringer fra Los Angeles igjen.
Jeg tar den inne der.
Clay, har du ett sekund til Mike Enslin?
- Si ja. - Ja.
Supert. Hør her, denne fyren pleier å bli litt gretten,-
- så forsøk å holde energien oppe.
I motsatt fall så koker han i sin egen skrekk.
- Mike! - Hallo, Sam.
Hei! hei!, leste de første fem kapitlene sist kveld.
Uhyggelige saker, fikk ikke sovet ett blunk.
Supert. Hei, fikk du ordnet den saken?
Det kan du tro jeg gjorde. Og jeg har vår beste advokat her nå.
Mike, Clay, Clay, Mike.
- Hei, Clay. - Mike.
Snakk fort, ok? Denne fyr'n tar $400 for timen.
Greit, Clay, hva skjer med Dolphin?
Ja, Dolphin hotellet.
Den "kjør-den-opp-i-ræva" levningen ved Lexington.
Altfor elegant for en selvstendig plugg, sant?
Vel, du kommer til å elske det Clay har kokt sammen.
Han gravde rundt og fant du... sitter du?
- en Statelig Sivilretts lov.
Som om noen ville diskriminere overfor deg,-
- en velstående hvit fyr. Men lov er lov, ikke sant, Clay?
Ergo, dersom rommet ikke er opptatt,-
- så må de gi deg det. - Virkelig?
Ja. Hør nå her, direktøren der kommer til å komme opp med noe dritt,-
- men han kjenner rutinen.
- Ikke noe du ikke takler. - Så, Mike...
- vi tinger på rommet og dersom de nekter,-
- så rasler vi med sablene og legger frem med en rettsak.
- Så alt er i orden? - Takk, Clay. Stikk, ok?
Ha det, Clay.
Ja, Mike, er du der?
Ja, øh, på ett mer personlig plan,-
- er du sikker på du ønsker å komme hit?
Ja, selvfølgelig. Det vil gjøre ett sterkt avsluttningskapittel til boken.
Ja, ja, jeg kjenner rutinen.
Men, jeg mener, det er New York.
Alt som skjedde... vil du virkelig gå gjennom det?
- Jeg skal være rask. - Kommer du til å ringe Lily?
Nei. Jeg vil ikke trenge på.
Inn og ut. Ingen blir såret.
Det er bare en jobb.
Her er det, Dolphin.
Hei! Taxi!
Det er ett vakkert rom, med fabelaktig utsikt til byen.
Unnskyld meg, damer.
Takk så mye.
Velkommen til Dolphin, min herre.
- Skal du sjekke inn? - Mike Enslin.
En natt.
Og hvordan staver vi det idag?
- N-S-L-l-N? - N-S-L-l-N.
Ja.
Kontakt ledelsen før innsjekking.
Øh, kan du unnskylde meg ett lite øyeblikk, min Herre?
Selvsagt.
Herr Dempsey, Mike Enslin har nettopp sjekket inn.
- Hvor er han? - Borte ved min skranke.
Det er bra, Marie. Jeg ordner det.
Ok.
Bare ett lite øyeblikk, Herr Enslin.
God aften, min herre. Kan jeg hjelpe deg med bagasjen?
- Nei. - Så sier vi det.
Herr Enslin, jeg er Gerald Olin,-
- leder på Dolphin.
Om det er noe som helst som jeg kan gjøre for deg mens du er her...
- bord reservasjoner, teater billetter,-
- kanskje en Knicks kamp? Hva som helst...
- bare si fra. Jeg er til din tjeneste.
Vel, om jeg bare kan få nøkkelen til 1408, så kan jeg slutte å trampe i håret ditt.
Åh, vi tenkte å oppgradere deg til en topp suite.
1408, vennligst.
Pågående, er vi?
Kan du vennligst glede meg-
- med å bli med på mitt kontor for en mer privat samtale?
- Visst. - Utmerket.
Kom inn. Føl deg som hjemme.
Er det lov å røyle på 1408?
Det er det faktisk, ja.
Bra, en mindre bekymring i nattetimene.
Lyst på en sigar?
Nei takk, jeg røyker ikke.
Åh denne, ja. Den er...
- i tilfelle en kjernefysisk krig bryter løs.
Jeg sluttet med det for lenge siden.
Det er delvis vane, delvis overtro.
Det er, du vet, en forfatter sak.
Du drikker, eller?
Selvsagt, jeg har nettopp sagt jeg er forfatter.
Le Cinquante Sept Deces, 1939.
Utsøkt.
Omkring $800 for en flaske, om du finner en.
Jeg setter pris på bestikkelsen, men jeg akter å bo på det rommet.
- Hvor lenge? - Hvor lenge?
Normalt pleier jeg å være over natten.
Jeg skjønner.
Ingen har noensinne klart mer enn en time.
Jesus, gubben.
Du bør barbere dine øyenbryn og farge håret ditt gyllent,-
- dersom du skal forsøke å selge det spøkelseshus drittpreiket.
I motsatt fall, så vil du skremme ungene.
Hvorfor spotter du meg når jeg seriøst,-
- etter min beste evne, forsøker å hjelpe deg?
Nei, du spiller ett lite spill.
Du selger mystikken.
Men til sist, vet vi begge to-
- at du gir meg nøkkelen og jeg går opp på rommet-
- og jeg skriver min fortelling og dine innsjekkinger vil gå opp med 50%.
Gjør det noe om min lille venn tar opp vår samtale?
Jeg tar det som ett ja.
Min Herre, du har tydeligvis misforstått situasjonen.
Nåvel, jeg vet at Dolphin ikke har fornemt særpreg som Plaza-
- eller Carlyle,-
- men vi opererer med 90% dekning.
Alltid.
Min bekymring her er ikke for hotellet.
Min bekymring her er ikke for deg.
Oppriktig talt, egoistisk,-
- vil jeg ikke du skal sjekke inn på 1408,-
- fordi jeg ikke ønsker å renske opp alt sølet.
Du forstår, hoteller er alt om presentasjon-
- og fruktbar menneske komfort.
Min opplæring er som bestyrer,-
- ikke en kronbetjent.
Under min vakt har det vært fire dødsfall... fire.
Etter den siste, har jeg nektet hvilken som helst gjest,-
- fra å sjekke inn på 1408 noensinne mer.
Den siste var David Hide, reguleringstannlege, manisk-depresiv.
Skar opp sine håndledd, foretok litt selv-kirurgi,-
- gjorde seg selv til en eunukk, riktig?
Ja. Så du har gjort hjemmeleksen.
Jeg er også profesjonell.
Vel, svært, i sin 95-år gamle tilstedeværelse,-
- har hotellet sett syv hoppere,-
- fire overdoser, fem henginger,-
- tre lemlestelser... - Tre lemlestelser...
- to kvelninger. Hoved bestyrer Gerald Olin-
- er godt-kyndig i hotellets tragiske historie,-
- tørt deklamerer utdrag av blodbad som en bokholder-
- drøfter om sin hovedbok.
Så, du tror du er smart, eller hva?
Jeg kjenner spillet.
Så, i løpet av din undersøkelse,-
- oppdaget du de 22 naturlige dødsfallene-
- som skjedde inne på 1408?
Naturlige dødsfall?
Aha, fant ikke ut om dem,-
- fordi avisene ikke trykket noen ting om dem.
Hmm. Alt i alt, har det vært 56 dødsfall-
- på 1408.
56? Du kødder.
Du vet ingenting.
Årsakene til dødsfallene på 1408 spenner-
fra hjerteanfall, slag, drukning...
- Drukning? - Ja, en Herr Grady Miller-
- druknet i kyllingsuppen sin.
Det er godt gjort. Hvordan... hvordan greide han det?
Ja, si det?
Interessant. Alt står her.
Jeg gir deg denne og gir deg tilgang til mitt kontor.
Du kan ta notater, ta alt med i boken din.
Min eneste betingelse-
- er at du ikke oppholder deg på det rommet.
Du lar meg få se på alle de greiene?
Hmm.
Jeg fikk aldri den drinken.
- Åh, den er bra. - Her, behold den.
Hilsen fra huset.
- Jeg har fortsatt tenkt å bli. - For helvete pokker ta!
Jeg beklager.
Javel greit, her. Her, les den gudsforlatte saken.
Jeg garanterer deg, så fort du har lest den,-
- så vil du ikke bo på 1408.
Det første offeret: Herr Kevin O'Malley,-
- symaskin selger.
Sjekket inn på hotellet den første uken det åpnet...
- Oktober, 1912. - Skar over sin egen strupe, riktig?
Nåvel, det er ikke den forferdelige delen.
Etterpå, i ett innfall av vannvidd,-
- forsøkte han å sy seg selv sammen igjen,-
- ved å bruke en gammel synål før han blødde ihjel.
Slapp av, mann.
Hør her, Herr Enslin, du må ikke bo på 1408.
Du kan ta bilder av 1404.
Det har eksakt den samme innredning og ingen vil noensinne merke forskjell.
- Mine lesere forventer sannheten. - Dine lesere?
Dine lesere forventer groteskheter-
- og billig grøss.
"Det Hodeløse Spøkelse av Herr Eugene Rilsby-
- vandrer fortsatt på sin forlatte bondegård."
"Det Gjøende Gjenferd fra Mount Hope Kirkegården."
En direkte sitering... hvordan kunne du det?
Dine bøker er ikke vanskelig å finne.
De er på spottpris hyllene-
- på hvilken som helst butikk for billige romaner;-
- full av kynisme, skrevet av en talentfull, intilligent mann-
- som ikke tror på noe eller noen untatt seg selv.
Skyldig på alle punkter.
Hør her, dette møte er over. Hvorfor gir du meg ikke rommet?
Åh vær så snill, ikke spill som en såret skolepike.
- Faktisk, du overrasket meg. - Åh.
Du er ikke den hakke sund-og-skjære opp som jeg forventet.
Jeg likte snarere den første, den innbundne.
Hva var det den hette? "Den Siste Vandring..."
"Lang Vei Hjem."
"Den Lange Veien Hjem," ja.
Jeg snarere tenkte faren var en drittsekk.
Ja, det var han.
Øh...
Hør her, bare gi meg nøkkelen.
- Herr Enslin... - Bare gi meg nøkkelen!
Hør her, jeg har bodd i Bigsby huset.
Jeg har pusset mine forbanna tenner rett ved siden av badekaret-
- hvor Herr David Smith druknet hele sin familie.
Og jeg sluttet å være redd for vampyrer da jeg var 12.
Vet du hvorfor jeg kan bo på ditt spøkende gamle rom, Herr Olin?
Fordi jeg vet at likgnagere og ånder-
- og lang-bente udyr ikke eksisterer.
Selv om de gjorde det,-
- så er det ingen Gud til å beskytte oss fra dem, er det vel?
Så jeg kan ikke snakke deg fra dette?
Jeg tror vi har kommet til en forståelse.
Javel.
Bli med meg.
De fleste hotell har byttet til magnetisk.
En ekte nøkkel. Det er ett fint trekk... det er antikkverdigt.
Vi har magnetiske kort også,-
- men elektronikk ser ikke ut til å fungere på 1408.
Håper du ikke har pacemaker.
Hoved bestyreren påstår at spøkelsene i rommet forstyrrer...
Jeg har aldri brukt ordet "spøkelse."
Åh, jeg beklager. Ånd? Gjenferd?
Nei, du misforstår.
Hva som enn er på 1408 er det ikke noe slikt.
Så hva er det?
Det er ett forpult ondt rom.
Vær så vennelig.
Herr Odin.
Åh, ja. Tre vel.
Hvorfor tar ikke eierne bare og låser av rommet?
Yasuko Selskapet foretrekker å late som om det ikke er noe problem.
Akkurat som de later som det ikke finnes noen 13'nde etasje.
Rommet, det må være skittent.
Jeg mener, laknene har ikke vært skiftet på hva? 11 år?
Nei nei nei, vi er veldig profesjonelle.
1408 får en lett omgang en gang i måneden.
Jeg overvåker, huspikene jobber to og to.
Vi behandler rommet som om det skulle være ett kammer-
- fylt med giftig gass.
Vi er der bare 10 minutter og jeg insisterer på at døren holdes åpen.
Men likevel...
For noen få år siden, en ung værelsespike fra El Salvador-
- ble låst inne på baderommet.
Hun var der kun for en kort stund,-
- men da vi dro henne ut, var hun...
- Var hun død. - Nei, blind.
Hun hadde tatt en saks,-
- og gravd ut øynene sine.
Hun lo hysterisk.
- Upps. - Etasjen din.
Vel, dette er hvor vi skiller lag.
Dette er så langt som jeg nærmer meg 1408,-
- så sant det ikke er den tiden i måneden.
- Ser deg i morgen. - Herr Enslin?
Vær så snill...
- ikke gjør det.
Jeg ringer på deg om de Knicks billettene.
Hold opp!
Greit. Det er greit, skatten. Vi er hjemme nå.
Sånn ja.
Er dette alt?
Det må være en spøk.
Runde en går til den heslige Herr Olin for effektiv angripendhet.
Jeg må tilstå, han hadde meg der for ett øyeblikk.
Men hvor er den ben-frysende skrekken?
Vis meg elvene av blod.
Det er bare ett rom.
$8 for øl nøtter.
Dette rommet er ondt.
Olin sa hoteller er om fruktbar menneske komfort.
Det er en bra linje, men jeg lurer på,-
- hvorvidt de virkelig er om å berolige smakløsheten,-
- en prosaisk oppfattning av det familiære.
"Ja, jeg har vært her før.
Det er tryggt."
Det er en sofa,-
- en skrivepult, ett gammelt klesskap,-
- blomstret tapet.
Teppet er ubemerkelsesverdig, med unntak av en flekk-
- under ett sparsomt-opplag maleri av en skonnert bortkommet på havet.
Arbeidet er gjort i den foutsigelige dunkle stilen-
- av Currier & lves.
Det andre maleriet er av en gammel dame-
- som leser godnatt fortellinger... en Plystrers få- unna- gjort...
- til en gruppe av forvirrede unger-
- mens en annen madonna og ett barn ser på fra bak.
Det har en vag stemning av trussel.
Det tredje og siste pinlige dunkle maleriet-
- er det alltid-populære "Jakten."
Hester, hunder og forstoppede Britiske lorder.
En eller annen rappkjeftet luring snakket om banaliteten av ondt.
Om det stemmer,-
- så er vi i den syvende sirkel av Helvete.
Det har sin sjarm.
Panoramaen er typisk innskrenket New York City utsikt av ingenting:
Dunkel, grå bygninger rundt det hele;
Støyende trafikk under. Synet av ett...
Au!
Hellige dritt.
Bravo, Olin. Det er veldig forvirrende.
Det betyr en eller annen er i rommet.
Hallo?
Hallo!
Jøss.
Det er bisarr.
Endelig fikk jeg noe å skrive om.
Ett spøkelse som tilbyr redusert tjeneste.
Greit.
Greit, la oss encyklopediere denne hora.
Begynte ved vinduet,-
- hører musikken, slår hodet mitt.
Jeg snur meg rundt, går bort til sengen og sjokoladen.
Så går jeg inn på klosettet hvilket ville ha...
- ryggen min var snudd til. Det ville gitt-
- Houdini, tid til å komme inn hit for papirtrikset...
- og han er i dagligstuen.
Ut!
Hmm.
Hallo?
Du må forsøke hardere, rasshøl!
Lekkert og varmt for deg der oppe?
Det er hett her nede, lavpanne.
Kom igjen.
- Hovedresepsjonen. - Hallo, dette er Mike Enslin.
- Gjett hvilket rom. - God kveld, min herre.
- God kveld. - Er du klar for å sjekke ut?
Sjekke ut? Nei, nei, nei, nei, nei.
Sjekke ut, sjekke ut, nei. Hvorfor skulle jeg ville sjekke ut?
Spesielt med denne vidunderlige huspike tjenesten. Den er så diskret.
Nei, nei, nei, jeg vil du skal sende noen til å fikse termostaten min.
- Rommet står i fyr og flammer. - Selvsagt, min herre.
Vi skal sende en reperatør opp med en gang.
- Skal du? - Aldeles med en gang.
- Takk skal du ha. - Bare hyggelig.
Hvor mange tynne vegger-
- har vi funnet oss i med hverandre,-
- gamle gutt?
Hvor mange sarkofage kammer?
Hotell rom er ett naturlig uhyggelig sted...
- synes du ikke?
Jeg mener, hvor mange mennesker har sovet i den sengen før deg?
Hvor mange av dem var syke?
Hvor mange av dem mistet sin forstand?
Hvor mange av dem... døde?
Vi kom hit for å få historien,-
- og vi bråker og skriker ikke, gjør vi vel?
Det er ikke det at det jeg ser ikke er ekte.
Det er bare det at det er ikke så ekte som det ser ut til.
Hallo?
Har du ett problem med temperaturen?
Ja.
Kom igjen.
Er det for varmt eller for kaldt?
Hva ser det ut som?
Kom inn.
Boksen er rett her borte.
Den er fast på rundt 80.
Jeg sa boksen er rett her.
Jeg vet for helvete hvor den er, men jeg går ikke inn i dette rommet.
Du trenger bare å gå seks eller syv fot.
Jeg sa jeg går ikke inn. Vet du hva som skjedde inne her?
Ja, jeg er fullt klar over det.
Hør her, jeg forteller deg det.
Hvilken som helst idiot kan fikse den saken der.
Bare fjern dekselet.
Ok, så over den viklingen-
- er ett lite rør fylt med kvikksølv.
Det har til hennsikt å aktivere strømbryter kontakten.
Men dette hotellet er så forbanna gammelt, at halvparten av dritten her virker ikke.
Bare gi røret ett lite kakk.
Bare kakk på den forbanna saken!
Ja, så der ja.
Åh, min herre, du er ett geni.
En gentleman og en vitenskapsmann.
Takk skal du ha. La meg få gi deg...
- driks.
Min herre?
Radio: # And yet we've just begun #
Å for sva...
Ingen varer lengre enn en time.
Veldig effektivt.
Åh faen! Jesus!
Åh, Gud.
Ah! For sva...
Ah! Faen! Agh!
Ah! Gud!
Hallo?
- Hallo? - Min herre, jeg er redd for det var-
- en misforståelse på kjøkkenet.
Det vil bli en forsinkelse på 10-minutter med smørbrødet din.
Smørbrød? Hvilket smørbrød?
Jeg har ikke bestilt smørbrød. Hva er det du snakker om?
Jeg beklager. Du må gjerne forlange-
- en skål ved siden av til pommes frites din.
Vi har cottage cheese, makaroni salat,-
- salat laget med kål... - Hør på meg. Du vinner.
Jeg sjekker ut. Jeg er skadet.
Forstår du? Min fordømte hånd er skadet.
Jeg forstår. Om du legger ut din tørrvask før 10:00,-
- så får vi det presset og returnert før 17:00...
Drit og dra, kjerring! Ring etter en drosje som kan frakte meg til nærmeste sykehus!
Jeg er skadet! Begriper du hva jeg sier til deg?
Min herre, jeg finner meg ikke i at du snakker til meg med den tonen.
Du er en idiot! Jeg skal saksøke ræva di!
Jeg kommer til å foreta rettmessig søksmål! Hva galt er det med deg?
Om du ønsker, kan jeg sette deg over til vår bestyrer Herr Olin.
Bra! Godt, godt, godt, godt, godt! Sett ham over.
Sett ham over. Jeg skal rævkjøre den horesønnen.
Olin... supert! Sett ham over nå!
Når du besøker oss her på Dolphin, pass på og nyt-
- New York's fineste spisested på den berømte Sea Bream restauranten-
- på vårt mesanin plan. Stive muskler?
Gjør da en avtale om å besøke vår eksepsjonelle spa-
- på Korall planet. Med full massasje,-
- ansikts og aromaterapi bekvemmeligheter,-
- vil det få deg til å slappe av... - Hallo?
- og gjennoppstått. Din henvendelse er viktig for oss...
Fordømt hore.
Du vinner. Du vinner.
Greit. Ok!
Kom igjen. Kom igjen!
Kom igjen. Kom igjen.
Hei!
Hjelp! Hjelp!
Er det noen som kan høre meg?
Hjelp!
Du! Min Herre! Min Herre! Hjelp!
Ja! Ja, du! Hjelp!
Hjelp! Hjelp! Du, min herre!
Hjelp! Ser du meg?
Ja! Dolphin Hotellet!
Ring politiet!
Hjelp!
Hei!
Jeg holder på og miste forstanden.
Jeg kan se deg, pappa.
Pappa? Pappa, hvor er du?
Jeg skal finne deg..
Klar eller ikke,-
- nå kommer jeg.
Der er du.
Jeg ser deg, pappa.
Ta deg sammen.
Du løper til steder som ikke er ekte.
Kom deg opp. Kom deg opp.
Du mister gangen.
Du mister hele den forbanna strukturen.
Pappa! Finn meg.
Psykokinetisk sammenfletting..
En trett sjel blant klassiske hjemsøkte-hus, styrt av ideer.
Gassbluss trekk, falmete tepper,-
- som det motellet i Kansas.
Det er en grunn til alt. Tenk.
Hva er det?
Er det ett spionkamera?
Hvem er det? Nyter du dette?
Er det den sadistiske eieren av hotellet eller er det Olin?
Vent nå litt.
Han ga meg "børst".
Tok han selv en slurk?
Jeg husker ikke.
Han dopet meg!
Det var "børsten" eller sjokoladen.
Aldri ta imot godteri fra fremmede.
Greit, greit. Jeg bare hallusinerer.
Jeg må bare ri dette av.
Jeg må ri dette av-
- en fire eller fem timer også er jeg i orden. Ok.
Du fikser dette.
Åh, du. Deg skal jeg ta.
Du er ferdig. Kom her. Kom her!
Pappa! Sitt ned!
Vil du jeg skal sette meg ned?
- Ja! - Javel, vent litt, vent litt.
La meg bare finne en bra...
- la meg bare finne ett bra bilde her.
Mine damer og herrer,-
- velkommen til "Den Mest Styggeste Person Konkurransen".
Femte og fjerde plass,-
- går til Boris og Doris, gullfiskene.
Mine damer og herrer! La oss få ett nærbilde av de typene.
La oss få ett nærbilde av Boris og Doris.
Sjekk det der. Det er noen heslige fisker.
De er så heslige at de stikker fra deg.
Tredje plass går til Mike Enslin.
Overraskelse, overraskelse.
Javel, hvor heselig er dette?
Andre plass går til Lily Enslin.
Den var bra.
På en måte som når" Beowulf" møter en "redneck".
- Jeg liker det. - Og første plassen går til Katie Enslin.
Det er skrekkelig. Det er...
Åh, Gud! Ikke vis meg det ansiktet!
Åh, jeg kan ikke se på det en gang til.
Hva du enn gjør, ikke snu deg.
Hva du enn gjør, ikke vis oss det ansiktet.
Frue, kan du høre meg?
Frue, jeg trenger din hjelp.
Vær så snill, frue, kan du høre meg?
Unge, vær stille.
Vær så snill, frue.
Hold fred!
Jeg... skulle ønske...
- jeg var død.
Hvor er hagen min?
Jeg kan ikke lukte noen ting.
Jeg hater dette stedet.
Hvordan kom jeg hit?
Paps.
Pappa.
Det er Michael.
Som du er...
- var jeg.
Som jeg er...
- slik vil du bli.
Kanskje er jeg ikke virkelig.
Kanskje har jeg bare ett mareritt...
- ett utrolig livaktig-
- lysende mareritt.
Når er siste gangen jeg husker jeg gikk til sengs?
Jeg kom med fly i går.
Eller var det... idag?
Jeg husker ikke.
Var jeg på ett tog?
Jeg våknet opp ett eller annet sted-
- også spiste jeg frokost.
Hvor var jeg? Hva spiste jeg?
Nå kommer det.
De sier du ikke kan dø i dine drømmer.
Er det sant?
Sjokket ville vekket deg.
Så du kan egentlig ikke dø.
Javel, hva er våre alternativer?
Har gangen, har gjesterom på begge sider,-
- trappesjakt, brannutganger.
Og det der er nærmeste vindu...
- nærmeste rommet.
Hvor mange fot over er det?
En...
...tre,-
- fire, fem,-
- seks, syv, åtte...
- ni.
Ni, ni... 18 fot over.
Greit. Jeg greier dette.
Om noe skulle skje, om jeg skulle skli og ramle,-
- så vil jeg det skal fremstå som en ulykke.
Rommet...
- vant ikke.
Ok.
Greit, jeg fikser dette.
18 små steg.
Fire...
Se ikke ned. Fem...
Fortsett.
Slik ja.
Utmerket. Greit.
Nummer ni...
- åtte...
- seks...
Hvor er det? Hvor er det?
Ta deg sammen.
Du løper til steder som ikke er ekte.
Hotell rom er ett naturlig uhyggelig sted.
Merkelig, soverommet har ikke noe vindu.
Merkelig, soverommet har ikke noe vindu...
Dr. Edwards til Onkologi.
Vær så snill, vær så snill.
Nei. Nei. Leger kjenner ikke til alt.
Vi kan få en annen bedømmelse, se etter andre behandlinger.
- Du hører om... - Se på meg.
...mirakel kurer. - Lily.
Åh Gud. Vær så snill, noe.
Hva er det for en Gud som ville gjøre slikt mot en liten jente?
Katie.
Pappa, jeg ser deg ikke.
Pappa, jeg finner deg ikke.
Pappa, jeg er redd.
- Katie. - Jeg er redd, pappa.
Hjelp.
Hjelp meg.
Pappa, hjelp meg.
Ok, hva med det trådløse?
Kom igjen.
Gi meg ett signal. Gi meg ett signal.
God kveld, Mike.
Å, ja!
Mike?
Mike, er det du... er det du?
- Jeg kan nesten ikke se deg. - Ja, ja.
- Det er som å se ett gjenferd. - Nei, nei, nei. Ja, det er meg.
- Det er meg. Det er Mike. - Dette er litt bisarr.
Jeg mener, jeg har ikke snakket med deg på ett år,-
- og plutselig så spretter du opp i en boks på dataen min.
Jeg beklager, Lily. Hør på meg, snille, kjapt.
Hør, jeg er på jobb, ok? Så hvorfor kan du ikke ringe meg ikveld, hjemme?
Jeg er fanget på dette rommet, dette stedet.
Mike, du er alltid fanget på merkelige steder. Det er jobben din.
Nei, nei, vær så snill, Lily. Hør på meg.
- Vær så snill. - Lily Enslin.
- Hei. Ja, ja. - Lily!
- Jeg har dem. Jeg kommer med en gang. - Nei. Lily!
Lily, vær så snill! Ring purken.
Send dem til Dolphin hotellet.
Jeg ringer deg tilbake.
- Er du i by'n? - Ja!
- 2254 Lexington. - Hva gjør du i New York?
Jeg skal fortelle deg senere. Dolphin Hotellet, rom 1408.
- Det er bare fullkomment. - Vær så snill.
Du bare går, du forsvinner. Etterlater meg hva?
Ikke skilt. Separert? Jeg vet ikke, det er uklart.
- Plutselig så trenger du meg? - Lily, jeg ligger veldig dårlig ann her.
- Jeg er i fare. Forstår du? - Greit, Mike. Ro ned.
Det gir ikke noe mening det du sier.
Det er noe som forsøker å drepe meg i dette øyeblikk.
Nei, Lily!
Nei, nei, nei!
Jeg har kniv!
Det er veien ut.
Eller den veien. Eller den veien.
Greit, det er veien ut.
Frue, slipp meg inn!
- Hjelp! Hjelp! - Snille, sov.
- Frue, jeg kommer gjennom! - Mike!
Mike, kan du hjelpe meg? Hvor ble du av?
Jeg må stikke å skaffe noen sigaretter. Er det noe du vil ha?
Hellige Kristus!
Hallo!
Kan noen høre meg? Hallo? Noen?
Det er godt å være tilbake.
Det får være nok av det.
Alkohol.
Jeg bare sjekket for å se om losjien-
- i høy grad står til dine forventninger.
Det vet du forbanna godt den gjør!
- Hva vil du meg? - Nei, nei, nei.
Hva vil du?
Hva vil du, Herr Enslin?
- Du forlangte dette rommet. - Det var en jobb. Jeg gjorde jobben min.
- Om forlatelse? - Jobben min! Jeg er forfatter.
Åh, det stemmer. Du tror ikke på noe som helst.
Du liker å ødelegge menneskers håp.
Åh, det er drittprat!
Hvorfor tror du mennesker tror på ånder?
For morro? Nei.
Det er muligheten for noe etter døden.
Hvor mange ånder har du ødelagt?
Hun hadde så mye smerte.
Jeg er sikker på hun smiler ned på oss i dette øyeblikk.
Hva vil du med meg?
Hæ?
Hva vil du med meg?
Du...
- din lille...
Hva vil du?
Hva?!
Jeg vil ha drinken min!
Du vinner. Du vinner.
- Mamma? - Hmm?
Hvorfor er bibelen fiolett?
Jeg vet ikke hvorfor den er fiolett.
Det var en bryllupspresang.
Min bestemor hadde den med hele veien fra Ungarn.
En dag så vil den bli din.
Er det mennesker dit jeg skal?
Hallo, du skal ikke noested, barn.
Du skal være her sammen med oss.
Pappa...
- alle dør.
Når de er gamle.
Når de er mye eldre.
Skjønner, også drar de til ett bedre sted.
Og det er skjønnt der.
Og alle vennene dine vil være der.
Er Gud der?
Ja.
Tror du virkelig på det, pappa?
Ja.
Vet du hva jeg mener! Vi skulle gjort mer!
- Vi gjorde alt vi kunne! - Nei, vi gjorde ikke det!
- Vi skulle ha hjulpet henne å kjempe... - Å, herregud.
...istedet for å fylle hode hennes fullt av disse fortellingene-
- om himmelen og skyene og nirvana-
- og alt det drittpreiket!
De fortellingene, hun likte dem.
Jeg går og kjøper noen sigaretter, greit?
Vi overveier situasjonen.
Jeg forsøker å nøyaktig beskrive...
- Orfeus på Orfeusens rundtur-
- badet i tango lys,-
- den typen lys som gjør at de døde...
- står opp fra sine graver og danser tango.
Dette er plan ni...
- dypeste planet i helvete,-
- det fjerneste fra alt lys og varme.
Dette er seks.
Det er faen ta meg fem.
Jeg tror jeg ser mønsteret.
Ja, jeg kan se mønsteret.
Mike.
Mike, kan du høre meg?
- Michael, hvor i helvete er du? - Lily.
Michael?
- Mike. - Lily.
Michael, kan du høre meg?
Lily.
Å herregud. Takk og lov. Jesus, jeg har forsøkt å komme gjennom!
- Ringte du purken? - Ja, ja, de er på hotellet.
- Var det ikke Dolphin du sa? - Jo.
- Er du sikker? - Ja, ja, 1408.
Mike, de er på 1408.
Rommet er tomt.
Mike?
Michael, kan du høre meg?
Michael?
Michael, hvor i helvete er du?
Jeg er redd jeg ikke kan uttrykke meg selv i dette klima.
Slapp av, ok? Vi skal finne ut av dette.
- Få ikke panikk. - Det er meningen jeg skal dø her.
Michael, slutt! Du kommer ikke til å dø, skjønner?
Ikke rør deg. Jeg kan være der på 15 minutter.
Mike? Michael?
15 minutter er ikke tilstrekkelig tid.
- Det vil være for sent. - Nei, det vil ikke være for sent.
- Lily. - Ikke...
Faktisk så er 15 minutter perfekt.
Det er perfekt. Bare kom opp. Kom nå.
- Godt, ja. - Jeg trenger deg.
Du har alltid vært den jeg kan stole på.
Jeg vet vi ikke har fått snakket mye siden... siden Katie døde,-
- men jeg trenger deg, søteste. - Vent!
Jeg kan ikke forklare det her. Du må nesten bare komme hit og snakke med meg.
Jeg savner deg også, men...
Når du kommer hit, ikke snakk med noen.
Bare dra rett opp til 14' etasje.
- Gå rett inn døren. - Hold kjeft! Hold kjeft!
- Det er leve eller dø, søteste. - Ikke kom opp på rommet!
- Greit. - Ikke kom opp på rommet!
- Jeg må snakke med deg om Katie. - Ikke! Hold kjeft!
- Lily, ikke hør på ham! - Ja, godt.
- Det er ett knep! Ikke kom hit! - Jeg kommer straks.
Lily! Lily!
Ungen min! Ungen min!
Hun er på vei mot klippene!
Jeg vil ikke dø!
Å herreGud!
Mann overbord!
Kom igjen!
Går det bra, kamerat?
Hei, puster du?
Kom igjen, snakk til meg.
Folkens, hjelp meg her!
Dr. Edwards til Onkologi, vennligst.
Hei.
Hvordan føler du deg?
- Er jeg ute? - Du er i orden. Du er i orden.
Ligg ned, ligg ned, ligg ned.
Ligg ned, ligg ned, ligg ned. Du er i orden.
Du er på sykehuset.
Sykehus hvor? I New York?
New York? Nei, nei, du er i LA.
Du ble truffet i hodet med brettet ditt.
Jeg kan ikke tro du fortsatt surfer.
Fløy du hit bare for meg?
Ja. Ja, jeg var bekymret.
De ringte.
Jeg tror jeg fortsatt står oppført som din nærmeste.
Javel, jeg er ikke i New York.
- Jeg er ute. - Hvorfor driver du og sier det?
Jeg var i New York. Jeg var fanget.
I New York, var jeg iferd med å dø,-
- på dette Kafkalignende hotellet,-
- Dolphin.
- Hva? - Dolphin Hotellet på 45' og Lex.
- Jeg snakket med deg der. - 45' og Lex?
- Jeg ringte deg. - Jeg har aldri hørt om det.
Du kommer til å bli bra. Du trenger bare å slappe av.
Ah, vi har en vinner.
600 dollar.
Ikke til å tro.
Jeg kan forstå hvorfor du bor her.
Hvorfor dro du?
Fordi hver gang jeg så på deg,-
- så jeg hennes ansikt.
Jeg tror det er ganske opplagt.
Jeg tror at i drømmen så er rommet din underbevissthet-
- og det fikk frem en mengde saker.
Det er en bra ting for deg.
Men dette var... jeg mener, jeg var virkelig nede i kanin hullet.
Jeg ble kastet. Jeg ble rystet.
Og jeg kan ikke riste det av meg. Jeg tror at etter middagen,-
- burde du kjøre meg tilbake til sykehuset,-
- sjekke meg inn på psyko avdelingen.
Du ser virkelig bra ut.
Jeg kan ikke tro jeg sitter her sammen med deg.
Det kan du si.
Er alt i orden? Er det noe mer jeg kan tilby?
Jeg tar ett glass til med vin, takk.
Det samme.
Mike?
Ja, jeg tar en tequila til...
Patron, avkjølt, dobbel.
Straks tilbake.
Katie var der.
Mmm-hm.
Kan du forestille deg-
- hvordan det føles som å ha fornemmelsen?
Jeg mener, den virkelig ekte fornemmelsen,-
- at jeg snakket med henne, slik som, for to dager siden?
Jeg snakket med henne, så henne, tok på henne.
Ja.
Jeg ser henne hver kveld når jeg lukker øynene mine.
Ja, men det var så livaktig.
Det var så virkelig.
Kanskje du skulle skrive om det.
Om Katie? Skitt.
- Du var alltid barskere enn meg. - Hvorfor ikke?
Seriøst, det høres ut som du er klar til å takle disse sakene.
Kan du bli?
Jeg beklager.
Min opplevelse i rommet var skremmende,-
- en fragmentert sløyfe av engstelse og fortvilelse.
1408 var en skrekkelig drøm,-
- likevel så på en eller annen måte så våknet jeg opp fra den fornyet.
Hei, jeg har en forsendelse jeg trenger sendt natten over.
Er dette riktig skjema? Jeg må få dette til New York innen i morgen tidlig.
Jeg beklager, min herre, men vi har stengt.
Javel.
Jeg var ute! Jeg var ute!
Jeg var ute. Vær så snill, Gud.
Jeg vet jeg var ute.
Ja.
Åpne den.
...gaper opp vidt og bredt på vår sti.
Vi vet veien til den rettferdige mann.
Pappa.
- Pappa? - Nei.
- Du er ikke Katie. - Jeg trenger hjelp.
Snille.
Du er ikke virkelig.
Jeg fryser.
- Du er ikke Katie. - Fryser veldig.
Jeg elsker deg, pappa.
Elsker du meg ikke mere?
Selvfølgelig gjør jeg det, søteste.
Sånn ja. Jeg har deg.
Jeg har deg nå, Katie.
- Å, herregud. - De vil ikke la meg bli.
- Joda, det vil de. - De vil ikke la meg bli.
- Hva? - De vil ikke la meg bli.
Nei, nei, nei, nei, nei. Ingen skal noensinne ta deg bort igjen.
Du har meg nå, Katie. Å herregud.
- Jeg lar deg ikke få dra. - Er du glad i meg, pappa?
Selvfølgelig gjør jeg det. Jeg elsker deg mer enn noe annet i verden.
Jeg skulle ønske vi kunne være sammen,-
- du, jeg, og mamma.
Det kan vi, det kan vi. Jeg har deg her.
Jeg har deg her, søteste. Alt er i orden.
Nei. Nei.
Du kan ikke ta henne to ganger.
Du kan ikke.
Ikke nå igjen. Vær så snill, Gud.
Du kan ikke.
Vær så snill.
Nei!
Nei.
Din drittsekk.
Din lille...
Hvor er det?
Hvor?! Hvor?!
Hvorfor dreper du meg ikke bare?
Fordi alle gjester på dette hotellet,-
- nyter egne ønsker, Herr Enslin.
Du kan velge å gjennomleve denne timen igjen og igjen,-
- eller du kan ta fordel av vårt ekspress utsjekkingssystem.
Herr Enslin?
Er du klar for å sjekke ut, Herr Enslin?
Nei.
- Ikke på din måte. - Jeg forstår.
Forresten, Herr Enslin, din kone ringte nettopp.
Hun kommer om fem minutter og vi sender henne rett opp.
Hun er ikke implisert.
Du kan ikke få henne.
Jeg er ferdig med å argumentere med deg.
Jeg skal gjøre slutt på dette.
Fem. Dette er fem.
Overse sirenen. Selv om du forlater dette rommet,-
- du kan aldri forlate dette rommet.
Åtte. Dette er åtte.
Vi har drept vennene dine.
Alle vennene,-
- er nå døde.
Jeg har levd livet som en egoistisk mann.
Men jeg trenger ikke å dø slikt.
Dersom jeg går under,-
- så tar jeg deg, med meg.
Det er kanskje ikke ekte alt,-
- og kanskje ikke engang jeg er virkelig,-
- men denne flammen...
- den må være ekte.
Dra til helvete!
Kom dere ut på gaten!
Ut av dørene og ut på gaten, vennligst.
Alle sammen, ta det med ro.
- Hva er det som skjer? - Jeg vet ikke, frue.
Dette kan ta en stund. Noe må ha skjedd.
Takker.
Hold munn, din drittsekk.
Vår så snill, du må hjelpe meg. Nei, hjelp meg.
- Slapp av. - Min mann er der inne.
Mannen min er der inne. Du må hjelpe ham.
Du må hjelpe ham, vær så snill!
Hvilken etasje? Hvilken etasje?
14' etasje, 1408. Mike Enslin.
Vær snill og kom her.
Du kaster bort tiden din.
Vi er her for å gjøre jobben,-
- og ikke på en bråkete måte.
Dekoren er fillete,-
- og staben gretten.
Men på Gyse Skalaen...
- så tilkjenner jeg Dolphin 10 hodeskaller!
Aldri drep mer enn du kan spise.
Pappa, alle sammen dør.
Da går vi inn!
Du kommer til å bli bra, kompis. Vi har deg, herre.
Det går bra nå.
Ikke gå inn på rommet.
- Hva er det han sier? - Jeg hører ikke.
- Hva var det du sa? - Det er ondt.
Få ham ut fra her.
Godt gjort, Mr. Enslin.
Godt gjort.
Katie? Katie?
- Nei, Mike. - Jeg så Katie.
Katie var ikke der. Du er på sykehuset.
Sykehus i New York?
Ja. Husker du ikke?
Brannen?
Jeg bare sjekket.
De tror...
- de sa de tror det var gamle ledninger-
- som startet den. - Ledninger?
Ja.
Men du kommer til å bli bra.
Trenger bare hvile.
Er du virkelig her med meg akkurat nå?
Den dagen reddet Lily livet mitt.
Og Dolphin er stengt, i det minste for øyeblikket.
Tro hva du vil.
Alt jeg vet er ikke noe mere spøkelses historier.
Jeg har sjekket ut.
Jeg kan ikke huske du har skrevet så fort før.
Det er lett. Jeg har alt skrevet denne boken.
Å, Gud. Disse sakene lukter virkelig røyk.
La meg få kaste det.
La meg få se.
Hør, vennen. Det bringer frem bare dårlige minner.
La meg få kaste det.
Noen ganger kan du ikke bli kvitt dårlige minner.
Du må bare leve med dem.
Vi kaster resten, ja?
Jeg har vært her før. Det er trygt.
Det er en sofa, ett gammelt klesskap,
- blomstret tapet.
Teppet er ubemerkelsesverdig, med unntak av en flekk...
Jeg elsker deg, pappa.
Du er ikke virkelig. Du er ikke Katie.
Jeg trenger hjelp.
Pappa, elsker du meg ikke mere?
Selvfølgelig gjør jeg det, søteste.
Jeg skulle ønske vi kunne være sammen,-
- du, jeg, og mamma.
Det kan vi, det kan vi.
Vi kan. Jeg har deg her.
Jeg har deg nå, Katie. Åh, herre gud.
Jeg lar deg ikke få dra.
Subs by BugKiller© - 2007